Kadangi tik nuodugniai susipažinus su bičių biologija galima suprasti, įvertinti, atsirinkti ar sukurti savas bitininkavimo technologijas, tai temos „Bitininkavimo technologijos“ ir „Bičių biologija“ yra neatsiejamos.
Dar 1933 metais savo veikale BITININKYSTĖ skyriuje „Bitė ir jos gyvenimas“ Jonas Kriščiūnas rašė:
Kodėl reikalinga pažinti bitė ir jos gyvenimas.
Bitė sunkiai prijaukinamas gyvulys. Nors bitės tarp vabzdžių priklauso prie išmintingiausių vabzdžių, bet jų protas vis dėlto labai menkas. Bitė labai mažai gali prisitaikyti naujoms gyvenimo sąlygoms, kurios neatitinka jų prigimties. Bitė beveik visada elgiasi pagal savo įgimtus papročius, pagal savo instinktą.
Nors bitė nuo neatmenamų laikų žmogaus globojama, bet ji pasiliko beveik toks pat laukinis gyvulys, kaip ir priešistoriniais laikais. Laukinės, miškuose gyvenančios bitės beveik nieku nesiskiria nuo tų bičių, kurios šimtus metų laikomos aviliuose.
Žmogus prisitaiko bičių prigimtoms savybėms. Žmogus, negalėdamas pakeisti bičių prigimties, pasistengė geriau pažinti pačią bitę ir jos gyvenimą. Tai ištyręs, žmogus taip bites globoja ir jų gyvenimą taip tvarko, kad bitininkui būtų patogu tarp bičių šeimininkauti, labiau jas išnaudoti, bet bičių pagrindinių gyvenimo dėsnių nekeičia, jų prigimtų savybių neslopina, jų prigimto gyvenimo tvarkos neardo.
Pavyzdžiui, patogius bitininko darbams rėminius avilius tik tada galėjo įvesti, kada tiksliai ištyrė, kaip bitės siuva korius, koki atstumai tarp korių lizde ir tarp korių ir avilio sienų.
Ištyręs, kaip sudarytas bitės kūnas, kaip bitės maitinasi, kaip jos dirba ir tvarkosi, bitininkas išmoko daug geriau jas išnaudoti. Tinkamu penėjimu, motinų atnaujinimu, spiečių reguliavimu, dirbtinių korių vartojimu, taip bičių gyvenimą sutvarkė, kad jos gali duoti daug daugiau naudos, negu paliktos be globos.
Todėl bičių ir jų gyvenimo pažinimas yra gero bitininkavimo pagrindas. Bitininkavimo būdai turi būti pritaikyti vietinėms sąlygoms, bet jie negali priešintis bičių prigimtoms savybėms. Kam tenka bitininkauti pakankamai nepažinus pačių bičių ir jų gyvenimo, tam tenka dirbti, kaip su užrištomis akimis. Aišku, kad prie tokių sąlygų bitininkavimas nesiseks: bičių daug išmiršta po žiemos, lengvai prisimeta įvairios ligos, kitos bitės išplėšia, šeimynos esti silpnos ir medaus mažai duoda.
Tekstą raudonai išskyrė Vasarinis
![Bee :bee](./images/smilies/bee.gif)
Ir tai yra temos „Bičių biologija“ leitmotyvas.